Sí! per fi la capital!! Doncs en Sergi i jo vam quedar a Varsòvia per visitar-la, ja que en Carlos ja l'havia visitat setmanes abans. En Sergi estava a una green acampada al nord de Polònia i vam quedar directament allà. Lo bò és que una servidora coneixia de dos anys abans a Jakub, un noi polac que vaig conèixer a Anglaterra, i qui diria sa vida, quines coses!, ens va fer de guia per la ciutat.
En Jakub estudia enginyeria industrial, en Sergi estudia ciències ambientals. Aquests dos pols oposats professionalment van ser els meus companys de viatge, però no hi va haver discussions nuclears, ni climàtiques, ni energètiques, hi va haver un cap de setmana memorable i a continuació explicaré perquè:
Només arribar en Jakub em va dir que podíem dormir a la seva residència, la qual ell anomenava "dormitory" i, sí, una altra autèntica experiència polaca, el "dormitory" era un bloc de pisos enorme, bastant destruït i d'estètica quasi de presó. No era el lloc més guapo del món, però només poder dormir un dia on els estudiants de la Politècnica de Varsòvia dormien ja era un honor per nosaltres. Passadissos infinits, parets mig rascades i pegatinas a les portes. Podíem deduir festa a porta sí, porta no, i uns banys compartits que l'higiene i la intinimat quedava lluny d'allà. Però no passa res! Així, dormirem a l'habitació del Jakub i ell anirà a dormir a l'habitació d'un amic seu.
Sortim a passejar, només tenim dos dies Warsaw-exprés, així que vam començar a visitar-la de nit. Varsòvia és més monumental que Krakow, més capital: edificis grans, enormes pancartes d'anuncis, carrers amples i façanes netes i reconstruïdes. Però, com diu sa guia, només per valorar la feina de restauració i reconstrucció de la ciutat ja val la pena visitar-la, i és que Warsawa va quedar molt afectada per la 2GM. Per això, els edificis eren quasi nous i no tenien l'encant pels anys afegits dels edificis de Krakow.
Però el "casc antic" de la ciutat era igualment bonic i segurament amb molts secrets amagats que no vam poder descobrir: com bars amb gent de varsòvia o molt ambient juvenil i estudientil , o la vida cultural que té Krakow. Però prou de comparar-la i afegir llenya a la decisió : varsòvia o cracòvia? (molt comú entre polacs), són dues ciutat diferents, incomparables, com va dir Karolina, la meva companya de feina. I, el que també em va dir, és que allà passen moltes histories irracionals i lo que no creus que passarà passa a Varsòvia. Doncs sí, ho vam poder experimentar! I ara descobrireu perquè...
En Jakub, cal dir-ho, ens va ensenyar les coses més importants de Varsòvia: el monument que Stalin va regalar a la ciutat (foto dalt a l'esquerre), el casc antic i molts edificis oficials, però també s'ha de dir que quan vam quedar ens va portar a un HardRock Cafè i per sortir vam anar a un Irish Pub. Era un guia curiós: puntualitat, "follow me, follow me" i tot ben planificat i organitzat, no calia perdre ni un segon!
Però enmig del programa hi va haver el detall irracional "Varsòvia". Asseguts a dins l'Irish Pub, ja apunt d'adormir-nos a sobre la taula de cansament, una parella de l'altra taula es gira i ens demana d'on som. 15 min després teniem 4 xupitos de vodka per cap i una cara de sorpresa i un "no puc". L'home era un polac de mitjana edat que vivia a Canadà i havia tornat després de molts anys al seu país: la nostàlgia i l'emoció del retrobament amb els seus origens va fer que volgués compartir amb nosaltres la tradició polaca alcohòlica de: 1, 2, 3 xupito wódka i tassó cap avall damunt la taula, i això amb 4 xupitos amb un interval on la desvocalització anava in crescendo! (per dir-ho fi !)
Jo no vaig poder, ho confesso, i en Sergi va patir les conseqüències perquè anava bevent els meus restos. Aquí podeu veure el canadenc, en Jakub i ell, entre tal espectacle de xupitos! El canadenc anava amb la germana que tot el temps li deia, prou de xupitos! la veritat, els polacs deuen tenir un fetge de ferro!
Post xupitos: arribem al dormitory i al costat de l'habitació festa d'estudiants! En Sergi se va animar i hi va quedar, jo no podia i vaig anar a dormir, ja vaig tenir massa festa el dia abans! Però lo curiós de la festa és que hi havia 4 estudiants amb el vódka, el suc de taronja, la música a tope i, assegut amb el cap ajupit, un futur enginyer repassant fórmules. Segons en Jakub això era normal, estudis i festes convivien en una mateixa habitació! t'ho acostumaves, segons ell! Jo crec que no deu ser molt pedagògic, però tot són costums!
L'endemà va diluviar... passejades per Warsawa de dia i amb paraigües, però això sí vam menjar uns "pieroguis" -mini empanadilles de diferents gustos molt típiques d'allà- més bons que mai!
Va ser curta l'aventura, però intensa!
i fins la pròxima! (que serà, ja us ho adelanto: Nova Huta visitada amb nova huteros!! fàbriques abandonades de l'època comunista i un tour fet per un amant de Nova Huta, el fantàstic-increïble-guia amateur amic polac Lucasz)